![](https://blogger.googleusercontent.com/img/b/R29vZ2xl/AVvXsEiFTQV9GFojUVAx5q3f1A3EBUWoGe1Z-aUCKQVqKDotf8z7ZzfxkQeXaBe8sb1HjJN3LTrUY02x0ZyAyI4v8rP-YhCyfgrYQ5rCr1ljhyphenhyphenQIAb9OF8h4LPwpMRaKg-OfU2EUOvB79o2410s/s320/ribizli.jpg)
Huh, amit ez a nő átélt, simán megtippelném egy 90 éves idős asszonynak, ha nem tudnám kiről van szó. Mármint az életsűrűsége miatt. Nagyon kíváncsi voltam rá, milyen is Ő!? Bár az sem kevés információ, ami a zenéjén, előadásmódján keresztül átjön, de az érezhető volt számomra már kezdettől fogva, hogy van miből táplálkozni. És étvágya pedig van, minden tekintetben...
Néha gyűlöltem, máskor meg nagyon szerettem. Gyűlöltem, amikor asszonyoktól vette el férjeiket, ugyanakkor szeretem, mert mérhetetlenül őszintének tűnik, és azt hiszem, egy színtiszta ösztönlény, aki nem nagyon akar gátat szabni (legtöbb) vágyainak. Másrészt pedig minden elismerésem azért, hogy bevállalta, és kínos, fájó, öniróniával is teljes kitárulkozást adott a kezünkbe. Én sosem merném...
Azt sem tudom, hogy irigylem-e Őt? Nyilván ehhez a fajta életmódhoz egy felpörgetett, hiperaktív jellem kell, és ezt le is írja, hogy Ő ilyen, szóval ezzel nincs gond. Csak nem tudom, hogy lehet ezt elhordozni, kibírni. Mármint ennyi élményt, érzést. Aztán közben rájövök, hogy hát persze, neki van szócsöve, az éneklés, a tánc, ahol transzformáltan minden átjön, kijön.
Egyszer nagyon megismerném, másszor jaj, ne, hátha elszedi a férjem! :-) De azért jó fej, nagyon bírom! Egy kis kedvcsinálás a zenéjéhez, mert azt hiszem, muszáj, hogy megértse az ember az egészet...
"Még azt mondod, megmondod, hogyan kéne élnem,5/5
Hogyan kéne jónak lennem, s hogyan énekelnem,
De én erre nevetek, megvonom a vállam,
És azt mondom szelíden, hogy csináld utánam."
Libri, 2011
322 oldal
Nagyon tetszik, amit írtál! Gyorsan el kell olvasnom! :)
De jó! :D Azt hittem pedig, hogy picit élesre sikeredett...
húha, én azért lettem most kíváncsi a könyvre, mert edig csak azt tudtam, hogy egy barátnőm azt mondta karácsonykor, hogy ez a könyv pont róla szól. Ugyanazok a kedvenc helyeik, az életük...
Szóval érdekel....
...én sem merném... de nem is akarom.... senki nem kényszerít.
Igen, valahol borzongató, már az is, hogy más életébe mélyedsz bele, nem kicsit, mégis izgalmas, érdekes!
Nem kapcsolódik a könyvhöz de nagyon szép lett a blog:-)))))))))) Azt a kávét úgy meginnám!!!:D
Köszi Muci! :DDD Hesssss a kávétól... Egyébként Zoli pont ilyeneket csinált, nem???
:D:D Igen hasomlóan szépeket és finomakat:)))
hasomlóan=hasonlóan (ez Zoli miatt van :D )